202
A szoba meglehetősen kicsi és kopott berendezésű. Egy szalmával kitömött matrac fekszik az ajtó mellett, valamint egy piszkosszürke szőnyeg borítja a padlót. Magadra zárod az ajtót, és aludni térsz. Hátizsákodat használod párnaként, köpenyed pedig takarónak. Az éjszaka közepén éles fényre ébredsz. Egy szivárványszínekben pompázó hullócsillag száguld át az éjszakai égbolt felett. Lehet ez valamiféle közelgő jel lenne? Ezen töprengve figyeled még egy percig a különös égi jelenséget, majd ismét álomra hajtod a fejed.
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
A reggel túl gyorsan érkezik, úgy érzed, mintha csak az előbb hunytad volna le a szemeid. A fogadós érkezik csengőt rázva, miközben ezt harsogja:
- Mindenkinek ébresztő! Mindenki ébredjen! Új nap virradt ránk!
A fogadó tulajdonosának, no meg az éles csengőjének hangjára lassan álmos szemmel ébredsz, lassan elhagyod a szobát, majd lemész az istállóba a lovadhoz. Az éjszakai pihenés némileg felfrissített, nyersz 1 Szívósság pontot! Most már itt az ideje, hogy felkeresd a Sárgaréz utcát a város nyugati felében,